![]() |
Horčičné zrnko |
"Keď ho sejú do zeme, je najmenšie zo všetkých semien na zemi, ale keď sa zaseje, vzíde, prerastie všetky byliny a vyháňa veľké konáre, takže v jeho tôni môžu hniezdiť nebeské vtáky." (Mk4,31-32) |
---|
|
ODPÚŠŤAJÚ SA TI HRIECHY... Starec v Dostojevského Bratoch Karamazovcoch zbadal v dave dvoje blčiace, na neho upreté oči chorej, ale ešte mladej sedliačky. Hľadela naňho mlčky, len jej oči o čosi prosili, ale akoby sa bála k starcovi priblížiť. „Ty si s čím prišla, drahá...?“ „Daj rozhrešenie mojej duši...“ ticho a nenáhlivo povedala ona, kľakla a poklonila sa mu až po zem. „Zhrešila som, otec môj, a svojho hriechu sa bojím.“ Starec si sadol na najnižší schodík, žena sa priblížila k nemu, nevstávajúc z kolien. „Vdovou som tretí rok,“ začala pološepky a sama sa akoby zachvievala. „Ťažko mi bolo s mužom, starý bol a veľmi ma bíjaval. Potom ochorel. Rozmýšľala som, hľadiac na neho... Keď vyzdravie a znova vstane, čo potom? A vtedy mi prišla tá myšlienka!“ |
|